150 години и накрая някакво хлапе
я е подпалило.
Какво да се прави?
Скоти Милър.
Шерифе.
Не съм те виждал в тази част
на Харбърфорд от доста време.
Някаква работа ли имаш тук?
Просто минавах.
Не я ли разочарова
достатъчно за един живот?
Знаеш ли Скоти, имам интерес
към благополучието на племенницата ми,
ти трябва да знаеш
колко важно е семейството.
Мога ли да направя нещо за вас?
Върви си вкъщи, синко.
Скот.
Джес.
Две години.
Да, чух че си в града.
Родителите ми си купиха нова лодка в Калифорния,
и ще плават за 25-тата си годишнина,
а аз ще наглеждам къщата.
Училището върви ли?
Да.
Баща ти е починал, съжалявам да го чуя.
Получи ли моето...
Писмо. Да.
Как е майка ти?
Калифорния.
Нов съпруг.
Кой поред и е, трети?
Чао.
Скот?
Да?
Виж, студено е.
Искаш ли нещо горещо преди да си тръгнеш?
Сигурна ли си?
Да, сигурна съм.
Дежа вю.
Mайка ми я държи непокътната.
Странно е.
Не мога да повярвам, че още си в Харбърфорд.
Винаги си искал да се махнеш.
Постоянно го повтарях.
Бях се приготвил за голямото местене
но тогава баща ми се разболя...
Стига бе!
Тази каишка за чесовника не я ли правих аз?
Естествено. - Толкова е гадна.
Сладка е!
Какво по дяволите?
Колко летни дни сме прахосали тук горе?
Бяхме ужасни.
Влияех ти лошо.
Скот,
съжалявам, че спрях да се обаждам,
родителите ми и училището. - Всичко е наред.
Не се притеснявай. Разбирам те.
Наистина, родителите ти бяха прави.
Ти как го прие?
Не чак толкова зле.
Осем месеца, 3 квадрата на ден.
Повече, отколкото мога да преброя
вкъщи, през повечето време, нали?
Да.
Както и да е, това е минало.
Забравил съм го.
Честно казано трудно ме позна.
Да, така е.
Аз съм в колежа, тук в Шерууд,
в хокейния отбор,
поне до края на семестъра.
Тогава се махам от тук.
Какво искаш да кажеш?
Напускам това място.
Завинаги. - Къде ще отидеш?
Не зная.
Калифорния, може би.
Просто ще замина.
Виждаш ли се с някоя? - Не.
Как е името и?
Лидия.
Не е нищо сериозно.
Защо?
Половината от времето, съм луд по нея.
През другата половина просто искам да я убия.
Ами ти?
Нищо сериозно.
По-добре да тръгвам.
Да, разчупихме леда за един час.
Трябва да се отбиеш някой ден.
Ще си вземем кафе при Фред по-късно.
Няма ли да се виждаш с Лидия довечера?
Вечер на момичетата е и тя ще излиза.
Добре.
Ако се присъединиш
Джош, искаш ли бира?
Това ще му оправи стомаха.
Джош?
Какво по дяволите!
Ето така!
Насам! Насам!
Какво по дяволите?
Хайде! Да направим нещо за това!
Хайде!
О, боже мой. Какво правиш тук?
Толкова си зле.
Хайде, да вървим! Направете го!
По-спокойно!
Какво е това което носиш?
Психар!
Не ми се обаждай повече!
Какво правеше там?
Трябваше да използвам тоалетната.
Тя е там отзад.
Значи вие момчета се загубихте.
Изненадан съм, че забеляза.
Кой е това?
Лидия, това е Джеси, стара приятелка.
Искаш да кажеш стара дружка, нали?
Скот, няма нужда да ме лъжеш.
Не се страхувам от старото ти гадже.
Не.
Джеси и аз никога...
Искам само
истината между нас.
По-добре да тръгвам, така че...
Не, моля те, недей.
Ще ни извиниш ли за момент? Лидия.
Истината,а?
Кажи ми, на кой е това нещо.
Добре.
Не исках да ти кажа за него.
Влюбен е в мен от миналата година.
Появи се тази вечер,
и се опитах да говоря с него,
но той се държеше странно, и аз си тръгнах.
Това е всичко.
Хайде. Съжалявам.
Ще ми простите ли, любезни господине?
Лидия, стига.
Ще ме накараш да си платя затова,
нали?
Запомни, ще излизаме довечера.
Какво? - Ще съм готова в 8.
Предполагам, че съм...
Забравил, да.
Още ли искаш да пием по кафе?
Трябва да тръгвам.
Играта си я биваше.
Стар приятел?
Ще я видим тази работа!
Здравей, остави съобщение
и ще ти се обадя... може би.
Пред прозореца ти съм. Виждам, че си вкъщи.
Може би си с пожарникарчето?
Няма да търпя повече това.
Приключихме. Аз съм вън от това!
Махай се, откачалко!
Идиот.
Забавно е. Мислех, че ще съм ядосан повече.
Но, така е все едно ме заряза.
На теб говоря, Лидия!
Лидия?
O, мамка му! Какво стана?
Пита ли го за последния път?
Не се тревожи за това.
Тай. - Казвай.
Имаме сериозен проблем в клуб Стар.
Трябва бързо да дойдеш.
Тръгвам веднага.
Къде отиваш?
Не знам.
Трябва да тръгвам.
Какво стана?
Бил ли си се?
Джеси.
Мислих, че си приключил с това.
Да, приключих.
Не е това което, си мислиш.
Тогава какво е?
Трябва да се прибираш.
Чичо ти,
ще ме търси.
Ще ти дам да облечеш от дрехите на баща ми.
Благодаря.
На сутринта
ще трябва да си тръгнеш.
Тя беше една от най-добрите ми приятелки.
Много съжалявам.
Благодаря.
Сам.
Сигурен ли си, че Скот Милър,
е избягал от тук?
Ало?
Джес?
Чичо Tай.
Всичко наред ли е?
Добре съм.
Да си виждала Скоти Милър тази вечер?
Не, не съм го виждала от следобяд.
Защо, какво е станало?
Нищо, миличка. Връщай се в леглото.
Скот. - Слава богу.
Какво ти става?
Имах кошмар.
Виж, Джеси.
Всичко, което има значение, е че ти си добре.
Ако нещо се случи с теб аз...
Още един смъртен случай в Харбърфорд.
Жертвата е била идентифицирана
като Лидия Мейсън,
студентка от колежа Шерууд в Харбърфорд.
Нападателят на г-ца Мейсън е неизвестен.
Местния шериф Tай Дърст
коментира случилото се тази сутрин.
Разследването е в ход.
Вече имаме няколко очевидци, както и заподозрян.
Това е всичко, което мога да кажа, и което знаем засега...
Нещо друго? - Не, няма.
Да, ще изчакам.
Хайде. Отдръпнете се. Хайде.
Джес, знам как изглежда.
Там ли беше? - Бях.
Позволи ми да ти обясня.
Видях го,
пожарникаря в залата.
Здравейте, Джеси Джарет е. Искам да говоря с Шериф Дърст
веднага, ако обичате.
Не съм я наранил.
Тя просто се свлече пред мен.
Очите и бяха почти черни,
пълни с кръв.
Трябва ти помощ.
Трябва да го е хванала от него.
Сигурно е някакъв вид зараза
или отрова.
Виж, ще разбера какво е станало.
Но ми трябва време. - Моля , побързайте!
Добре, Джеси,
познаваш ме по-добре от всеки.
Ако бях направил подобно нещо, щях ли да съм още тук?
Ехо?
Tай?
Джеси? Пред вратата съм.
Джеси, добре ли си?
Добре съм.
Добре, добре.
Гледа ли новините?
Скоти Милър има сериозени неприятности, миличка.
Знаеш ли къде е той?
Джес?
Добре ли се чувстваш?
Скот... - Знам, знам.
Знам, миличка. Просто се успокой.
Изчакай малко.
Нека седнем, мила.
Става ли?
Миличка, не мисля, че разбираш
колко порочно е семейство Милър.
Сега, прачичо ти Сайръс,
проведе първата операция срещу един от Милър,
тук на това крайбрежие.
Стареца на Скот, Лъки?
Беше много лош.
И сега,
изглежда Скот е по-лош от него.
Не мога да повярвам, че ме излъга, Джеси.
Грешиш за него. Познавам Скот.
Греша?
Това хлапе разиграва целият град,
и ме направи за посмешище.
Присъдата на Скот, преди две години,
беше заради стареца му и частите от коли
които намерихме в имота им.
Беше му за трети път,
и щеше да лежи 30 години.
Но изведнъж Скот призна,
за да поеме вината на стареца си.
Скот е отишъл в затвора вместо баща си?
Виждаш ли какво ти казвам, мила?
Той е същият боклук.
Да?
Каква е ситуацията?
Забави малко.
Какво?
Да, добре. Ще дойда там.
Не сме приключили!
Къде отиде той?
Какво по...
Добре. Спри където си!
Казах да спреш!
Назад!
Предупреждавам те!
Сам, извикай линейка.
Какво по дяволите става в този град?
Пожарът в църквата беше последната мисия на която е бил.
Без майтап. На кой канал?
Това се прибавя към странните неща, които се случват,
тази седмица в Харбърфорд.
Това е сигурно психопата, който уби Джош.
...който напада,
хората в Харбърфорд.
Шериф Дърст ми даде
много малка информация за случващото се.
По-рано каза че имал заподозрян,
но все още не е съобщено име,
нито описание на заподозреният,
това насажда чувство на
страх в местното население.
Стига толкова. Приключих за днес.
Мамо, не е трябвало да ти се обажда.
Не, Скот не е тук.
Беше.
Виж...
Не знаеш това.
Не, остани там.
Добре.
Ще ти се обадя по-късно.
През половината време, просто искам да я убия.
Чичо ти,
ще ме търси.
Ако нещо се случи с теб аз...
Последни новини, засягащи престрелката днес
в мола Шерууд в Харбърфорд.
Мъртвият мъж е разпознат
като г-н Дарел Йохансън работник от Харбърфорд.
Г-н Йохансън е бил разярен
по-рано днес, нападал хората
в мола, преди полицията да го застреля.
Беше ужасно.
Лицето му се разпадаше,
а очите,
те бяха пълни с кръв.
На живо от Харбърфорд...
Пълни с кръв?
Не трябва да бягаш.
Какво? - Не трябва да бягаш.
Винаги правеше това, когато бяхме по-малки
и беше в беда.
Бягаше,
нямаше те с дни.
Близо съм, повярвай ми.
Не знам как се забърка в това,
но ти трябва моята помощ,
за да се измъкнеш.
Къде си?
Скот? Трябва ти помоща ми.
Как мислиш да ми помогнеш, Джеси?
По-добре да стоиш настрана.
Това не е вирус. - От къде знаеш?
Сигурно се е разпространил из целия град.
Хайде.
Пожарникарят на Лидия отговаряше на обаждане.
Пожарникаря беше пръв.
Той го е предал на Лидия
Тя го е предала на човека от мола.
Ако мача беше в 3,
и Лидия умряла в 9.
Това са 6 часа.
Какво е това?
Не се приближавай.
Мирише на оцет.
Трябва да видим какво има долу.
Ето там. Това е мястото, където беше брадвата.
Тук.
Виждам нещо.
Внимавай.
Добре, ето.
"Този съд носи corrigia
роден в адски огън.
За да запази този съд, изолиран от света."
Не мога да прочета останалото.
Датата е 4ти Май, 1871г.
Имаме дата и име.
Мога да прегледам архивите на градчето.
Вероятно там ще намерим нещо.
Трябва да намерим човека, който чичо ти уби в мола.
Ако това нещо "corgeria" е някъде тук,
трябва да разберем къде е.
Хайде? Една снимка.
Хайде. Умолявам те.
20 кинта. Ще ти дам 20 долара.
Приятен ден и на вас, господине.
Добре.
Последният, който е бил с човека от мола
е техника Еди Пастор.
Тръгнал си е рано.
Казаха, че можем да го намерим
в парка при скейтърите.
Може ли малко чипс?
Искаш от този чипс?
Не толкова бързо.
Ти си човека, който може да прави обръщането, нали?
Не мога точно в момента.
Гладен съм.
Първо направи обръщането.
Добре, върнахме се в църквата.
После ще се видим тук.
Джеси. - Да?
Благодаря ти.
За какво?
Че ми повярва.
Никой психар не може да направи нещо толкова шантаво.
"Едуард Норберг, роден в Харбърфорд
и уважаван търговец на сребро,
беше ударен от мълния
в четвъртък вечер, като много хора вярват, че това е
божествена намеса.
Лудият беше спасен от жена и синът и.“
Това Eди ли е?
Не сме направили това.
Не съм казал че сте вие. Попитах, това той ли е?
Ненормалника ме нападна и падна мъртъв.
Как?
Как те нападна?
Слушай, трябва да дойдеш с мен.
Мисля, че може да си болна или прокълната.
Вече ти казах, не ние сме направили това.
Казва се corrigia.
Глух ли си, глупако?
Защото ти казах...
Ти не разбираш.
Ако не идеш на лекар сега,
може да не издържиш до довечера. Хайде!
Хайде, Скот.
Кой е?
Госпожо Норберг?
Казвам се Джеси Джарет.
Търся информация за Eдуард Норберг.
Опитах се да се обадя на избрания номер.
Казаха ми, че е изключен. - Остани там.
Хората остават в къщите си.
Хората не ходят на работа.
Децата не ходят на училище.
Те са се изолирали
с надеждата...
Достатъчно дълго беше.
Точно човекът, който търсех.
Tай, също като другите.
Предупреждавах ги от години.
Кои сте вие?
ФБР?
ЦРУ? - Госпожо Норберг.
Покажете ми документите си.
Госпожо Норберг. - Никой не ме послуша,
но сега ще го направят.
Сега ще го направят!
Ще ми кажете ли какво се е случило през 1871?
Бичът, мила.
La corrigia.
Моят прадядо, Едуард,
беше набеден за убийствата през 1871.
Прекара цял живот в опити да изчисти името си.
Разследването му го водеше по целия свят.
Но Едуард умря, ударен от светкавица.
Никой не беше заловен.
Но трябваше да обяснят убийствата,
затова беше казано, че е мъртъв
изпъден от щата, и предупреден да не се връща повече.
Кои са те?
Те.
Когато той умря,
всички негови притежания бяха изпратени тук
от далечния изток.
Всичко е в къщата на треньора.
Всичко е там.
Отиди там.
Казвам ти, трябва да намериш скейтърката.
Тя е следващата.
С какво тя е свързана с Лидия, Денис, и пожарникаря?
Не я бях срещал до сега. Вече ти казах.
А откачалката във мола?
Какво ще кажеш за него?
В грешна посока си. - Как убиваш тези хора, момче?
Не съм аз!
Какво тогава?
Някакъв вид химичен агент или нещо такова?
От къде го взимаш?
Просто ме изслишаи. - Бил си на местата на убийствата.
Пожарникаря и момичето са се срещали с месеци,
затова имаш добър мотив.
И като за последно,
това тук.
Какво ще кажеш за оправдание,
колкото и напразно да е за жалкия ти задник?
Намери момичето.
Добре.
Добре, умен задник,
ще го направим по твоя начин.
Сам, заведи го в участка.
Ще дам новини на пресата.
Крис.
Да вървим.
Долу ръцете, Прасчо.
Какво по дяволте гледаш бе?
Свиквай с това, Милър.
Проклетият шериф арестува някакво момче за убийствата.
Трябва да отидеш там и да изясните всичко.
Ти си момчето на Лъки Милър.
Да.
Познавах стареца ти.
Къде е този шибаняк?
Мъртъв е от 6 месеца.
Рак. - Стария Лъки.
Глупак.
Винаги е бил загубеняк.
Без да се обиждаш.
Не се.
Какъвто бащата,
такъв и сина.
Жалък задник. - Какво?
Трябваше да разбере, че Тай няма да спре с месечното.
Месечно?
Дърст?
Всеки в града плаща на добрия шериф.
Опитай да кажеш не,
и със сигурност ще ти лепне някое скалъпено обвинение.
Това направи той с твоя старец.
Казваш, че автомобилните части, които откриха в имота на баща ми
Подхвърлени. Можеш да се обзаложиш.
Съдбата никога не се усмихна на стареца ти.
Затова му викаха Късметлията.
Така, че слушай.
Грижа се за моя собствен бизнес, като продавам тако на Първа,
точно до леярната,
и това гърчаво маце дойде при мен.
Беше облечена в онези рапарски панталони.
Не ми хареса.
Но видях, че беше от пищните,
така, че бях приятелски настроен.
Качих я на мотора ми.
Тя ме прегърна с ръце.
Отбих на 12-та улица.
Щяхме да го направим на моста.
Тя застана на колене, съблече ми блузата.
Следващото, което си спомням, че кучката си издрайфа червата.
Казвам ти, червата и.
Кръв, стомашна гадост, по целия тротоар.
Всичко беше прецакано. - Кога беше това?
Не, чакай, трябва да чуеш останалото.
Хвана ме, все едно ще пукне
на място.
Аз седя и зяпам кучката.
Но тя продължава.
Затова я бутнах
и тя застана точно на ръба.
Тя е на пътя и тези неща продължаваха да излизат от нея.
Скапана работа.
Мамка му, имаш ли нещо за хапване, хлапе?
Шерифе! - Какъв ти е проблема?
Шериф Дърст!
Млъквай по дяволите.
Не се приближавай. Шерифе!
Какъв ти е проблема, Милър?
Този тип е заразен.
Всички знаят това. - Много смешно.
Казвам ти. Трябва да ме изкараш от тук.
Махни си рацете от мен, Милър.
Стой далеч от мен!
Господи.
Пусни ме.
Мамка му. Виж какво направи сега.
Хайде, изкарай си ръцете през решетките.
По дяволите!
Милър, махни този тип от мен.
Хайде, не стой така.
Какво по дяволите стана тук, Милър?
Мисля, че трябва да те убия, шерифе.
Успокой се, синко.
Какво става с теб?
Това нещо е в теб.
Няма нищо в мен, момче.
Свали оръжието! - Съжалявам.
Ти не си убиец, Скоти.
Ти сам го каза.
Не разбираш.
Няма да застреляш никого.
Какъвто бащата, такъв и сина.
Женчо.
Помогнете ми.
Милър!
Хайде, хайде, давай. Хванете този кучи син.
Взе ли ключовете?
Да, аз ще карам. Аз ще карам.
Влизай в шибаната кола.
Искам да знам какво става, веднага щом пристигнете.
Какво? - Това е твое.
Добре, хубаво, Сам. Сега влизай в шибаната кола!
Искам да се блокира южния и северния район.
Повтарям, да се блокират южния и северния район.
Сам, хайде!
Давай, давай. Исусе.
Какво стана вътре?
Просто карай.
Добре, спипахме го между Бел и Трета.
След малко ще съм там.
Не му оставяйте шансове, момчета.
Ако го видите, стреляйте на месо.
Повтарям, не му оставяйте никакъв шанс.
Завий натам, Сам.
Къде са онези понички?
Да.
Блокирай южния край, Сам.
Точно тук. Давай, давай!
Лягай на земята, Милър.
Не ти остава много, шерифе. - Той каза, лягай на земята!
То е вътре в него. Не го ли разбирате? Нуждае се от помощ.
Веднага!
Не ми давай причина, синко, вече имам достатъчно.
Как можа? Как можа да го направиш?
Да направя кое?
Той беше болен, и ти го знаеше.
Продължи да го изнудваш.
Искаше да го видиш как страда нали?
За какво говори той, Tай?
Ти и баща ти мислехте,
че може да ме правите на глупак, нали така?
Tай, какво по дяволите? - Млъквай, Сам!
Изглежда, че тук имаме доста неприятна ситуация.
За щастие, на никой няма да липсва
убиец от Харбърфорд.
Не бъди толкова сигурен, шерифе.
Джеси?
Не мога да повярвам, чичо Tай.
Как можа?
Ти си позор.
Джеси, свали това нещо.
Няма да си играя с теб, момиче.
Предупреждавам те.
Сам.
Нямаш идея в какво се забъркваш, млада госпожичке.
Спри! - Джеси, спокойно.
Сам, сега!
Тя няма нищо общо.
Аз съм този, който ви трябва.
Млъквай!
Боже мой.
Исусе.
Шерифе?
Стой далече от него. - Лягай долу! Веднага!
То иска да продължи.
Тай?
Приятел?
Стреляй. Стреляй.
Спри, Tай, спри!
Той е мъртъв!
Добре, нека се успокоим.
Боже Господи.
Никога през целия ми живот
не съм виждал такова нещо толкова близо.
Шерифът мъртъв ли е?
От къде е дошло?
Никой не знае.
Добре, как да го убием?
Не знам.
Страхотно.
Чакай.
Направи го!
Удари го.
Не.
Огън. Трябва ни огън.
В жабката.
Факли.
Ти, ела тук.
Трябва да те маханем оттук.
Докторите с които разговарях
казаха, че това е възможно.
Може да е вирус.
Вирусът може да направи това на тези тела,
да ги осакати до неузнаваемост.
Но не бих казала, че със сигурност е така.
Това е grimoire,
от 1766.
Какво?
Това е ръководство за вещици.
Църквата, векове наред е събирала информация,
за която смятали, че е сатаниска дейност.
В тази книга пише всичко,
от атмосферни знамения до сатаниски владения и екзорсизъм.
Кой ги е използвал?
Практикуващите готически магии.
Били са някакъв вид сатаниски унищожители,
които църквата е ръководела.
Заради това е бил обвинен и Едуард Норбърг.
От латински, превежда се “бич.“
“Създанието се размножава с голяма бързина.
То изяжда органите
на 6 до 9 човека,
преди да достигне големина, необходима да се размножава само.“
Ще се върна за да взема поръчката ви.
Съжалявам.
Можеше да те разпознае.
Така е по-добре.
Направете път, момчета.
Какво имаме тук?
Хубаво.
Трябва да си изкарвам хляба.
Това са останките на един мой приятел.
Кой беше той?
Шериф Тай Дърст,
легенда в този град.
Бше убит докато преследваше заподозрян в убийство.
Това е ужасен срам.
Оценявам съдействието ти.
Имаш го, полицай.
Дръж се.
Това истинско ли е? - Тези неща
опустошили части от стария свят.
Използвали са електричество, за да го изкарат от хората.
Шоков пистолет.
Ти си гений.
Достатъчно те задържах.
Това показва как да го заловим.
“Бичът има няколко слабости.
Реагира смъртно към алкохол.“
Виното в църквата.
Какво?
“Във всичките ми изследвания
не намерих документиран метод
за убиване на съществото.
Смъртта на обладано тяло
не значи нищо,
то остава вътре като го използва за щит.“
Това важи и за огъня.
Огъня?
Боже.
Дами.
Да.
Усмихни се, скъпа. Усмивка.
Човече.
Толкова си красив.
Какво по дяволите?
O, боже! - Видя ли това?
Хайде, момчета. Имам права.
Аз съм американец. Не, не, не!
Този тип беше тук преди!
Пуснете ме!
Искам номерата на значките ви!
Ще съдя всички ви! - Успокой се!
Това ли е човека от Интерпол?
Покажете ми тялото.
Такси!
Хайде.
Трябва ли да се обадим на някого?
Мислиш ли, че някой ще повярва на историята ни?
Дори аз не вярвам на това.
Вече има 7 тела, Джес.
Ако се предадем сега,
онава нещо,
ще се размножава свободно.
Какво тогава?
Трябва сами да го хванем.
Начина да го направим,
е ето тук.
Все още ли имаш ключ от къщата на треньора?
Добре.
В играта сме.
- Джес? - Той е още в бара.
Ще продължа да гледам.
Сигорна ли си че искаш да направим това?
Ако имаш по-добре идея, казвай за да знам.
Е, какво мислиш?
Да го направим.
Този тип няма много време.
Дай ми още ядки!
Една бира, моля.
И чист бърбан.
Благодаря.
Това ще се погрижи.
Няма да се случи.
Пак същото.
Здравей.
Какво ще правиш довечера?
Нещо далеч по-добро.
Ами ти?
Не толкова хубаво, дебелако.
Какво може да е толкова объркано в света ти?
Виждаш ли го?
Това е моят приятел.
Той ми изневерява с онази от седмици.
Третира ме като мръсница, от години.
Довечера това ще приключи.
Наистина?
Довечера...
Ще му дам един урок.
Ще спя с най-дебелия и най-грозния човек в този бар.
Точно ти.
Как ти се струва?
Винаги съм щастлив да помогна на девойка в беда.
Добре, да тръгваме тогава.
Какво, сега ли?
Сега или никога, голямо момче.
Сега, сега.
Само едно нещо.
Може ли да снимам?
Дори повече.
Чакай, чакай, чакай.
Вече си взела и хотелска стая?
Наистина си те бива.
Нямаш идея колко.
Човече.
Проклятие. Светлината е слаба.
Изчакай секунда, миличка.
Хубаво.
За какво ти е този стол?
Седни. Ще разбереш.
Добре.
Изчакай малко.
Веднага се връщам.
Добре.
Боже, той смърди.
Готов ли си?
Почти.
Какво?
Страхотна си.
Така изглежда.
Трябва да му привлека вниманието.
За какво ти е въжето?
Не искам въже.
Ще го направим ли по моят начин,
или да излизам да си търся друг.
С въже ще е добре. Искам и въже.
Добре.
Само, че аз имам...
Никога преди не съм правил такова нещо.
Има нещо в теб и аз искам то да излезе.
Да.
Трябва ми душ.
Какво?
Госпожице! Ехо.
Не, не.
Хайде! Не! Завързан съм!
Помощ! Помощ!
Добре, ще бъда кратък.
Имаш паразит вътре в теб.
За щастие, минал е само час откакто те е заразил,
така че може и да оцелееш.
Добре, това, което ще направим е,
да пуснем ток през тялото ти.
Това трябва да го изкара.
Тогава ще го хванем със тези щипки,
ще го извадя от теб и ще го поставя в съда пълен с вино,
където то ще изпадне в летаргия.
Добре, Джеси.
Пускай го!
Добре, добре!
Съжалявам.
Не знам колко ще издържи.
Пусни пак!
Сигурно е изгорял бушон.
Кутията с бушоните!
Намерих я!
Жив ли е?
Не знам.
Джес. - Не мога да кажа дали е мъртав!
Джеси! - Какво?
Ще размажа черепа ти с тази лампа.
Извинявай?
Какво?
O, не!
То е вътре в мен.
Залегни!
Бягай! Махай се от тук!
Не мога да те оставя така!
Ще те убия!
Алкохолът.
Пила си.
Не.
Не, Джеси.
Не мога да спра!
Какво?
Не позволявай това да се случи.
Ако оживея, ще се разпространят. Затова живеят те.
Може да го направиш.
Обичам те.
Направи го.
Ти грозен шибаняк!
Какво по дяволите става? - Какво правиш?
Какво искаш да направя?
Доведи помощ!
Лека нощ.
Помощ!
Ти. Кой си ти?
Каде е?
Ще трябват 1500 градуса, за да умре.
Откъде дойде това нещо?
Знам само, че може да ги убием.
Практикуваш готика, нали?
Научили сте доста за кратко време.
Възхищавам ви се.
Има ли още от тях?
Повечето бяха убити преди години.
Минаха 30 години от последния.
Моята работа тук приключи.
Значи Калифорния, а?
Имаш ли достатъчно голяма стая и за двама ни?